Uomo di Cagna
near Giannuccio, Corse (France)
Viewed 44 times, downloaded 1 times
Trail photos
![Photo ofUomo di Cagna](https://sc.wklcdn.com/wikiloc/images/videothumb.png)
![Photo ofUomo di Cagna](https://s0.wklcdn.com/image_19/590404/173373378/108212877.400x300.jpg)
![Photo ofUomo di Cagna](https://s0.wklcdn.com/image_19/590404/173373378/108212883.400x300.jpg)
Itinerary description
Giannuccio es el petit nucli de poblaciø on comença i acaba aquesta ruta. Giannuccio no té cap atractiu especial i es molt petit. Es pot aparcar a la plaça de l’esglèsia del poble.
El camī està ben marcat amb senyals de color groc i va pujant sense masses dificultats. Aviat comenćarem a veure les grosses roques de granit amb les seves cavitats provocades per l’erosió. Les roques dibuixen figures que a vegades recorden animals i a vegades semblen representar parts del cos humà. A mida que anem pujant anirem trobant-nos amb trams en els que els blocs del camí son més grans. Tot i això, més enllæ del cansament afagit que suposa haver de superar aquests blocs, la caminada no té cap dificultat especial per a gent acostumada a fer rutes de muntanya i alta muntanya. Es al arribar a un collet amb un pal indicador que diu que queden 30 minuts pel Uomo di Cagnia ( veure vídeo adjunt) quan la caminada es fa ferèstega. Primer cal guiar-se per les fites ,ja que les marques grogues que ens han acompanyat en tota la ruta desapareixen. Més tard, al arribar al peu dels blocs que configuren el tram cimer, es perd la guía de les fites i cal buscar-se la vida per allà a on es pugui. De fet, erem quatre els que vam arribar a pocs metres de l’’Uomo di Cagna i cap va seguir el mateix itinerari. Hi ha moments en que passar d’un bloc a un altre té un cert risc i cal optar entre assumir-lo o cercar un pas alternatiu.
Al final vam arribar a una zona plana, amb molt bones vistes dels voltants, però no de l’Uomo di Cagna, on ens va semblar que ja no podiem avançar més cap al Uomo di Cagna. Ens vam conformar doncs en veure’l de lluny ( potser 20-30 metres en línea recta. Pel que haviem llegit tampoc es possible pujar al cim sense utilitzar tècniques d’escalada; per tant no vam perdre massa pel fet de quedar-nos a pocs metres del seu peu.
El retorn el vam fer pel mateix camí pel que haviem pujat. L’única dificultat a destacar va ser, com ho havia estat en el trajecte de pujada, el de moure’ns entre els blocs.
El vídeo adjunt ajuda a entendre millor el que va ser aquesta ruta
El camī està ben marcat amb senyals de color groc i va pujant sense masses dificultats. Aviat comenćarem a veure les grosses roques de granit amb les seves cavitats provocades per l’erosió. Les roques dibuixen figures que a vegades recorden animals i a vegades semblen representar parts del cos humà. A mida que anem pujant anirem trobant-nos amb trams en els que els blocs del camí son més grans. Tot i això, més enllæ del cansament afagit que suposa haver de superar aquests blocs, la caminada no té cap dificultat especial per a gent acostumada a fer rutes de muntanya i alta muntanya. Es al arribar a un collet amb un pal indicador que diu que queden 30 minuts pel Uomo di Cagnia ( veure vídeo adjunt) quan la caminada es fa ferèstega. Primer cal guiar-se per les fites ,ja que les marques grogues que ens han acompanyat en tota la ruta desapareixen. Més tard, al arribar al peu dels blocs que configuren el tram cimer, es perd la guía de les fites i cal buscar-se la vida per allà a on es pugui. De fet, erem quatre els que vam arribar a pocs metres de l’’Uomo di Cagna i cap va seguir el mateix itinerari. Hi ha moments en que passar d’un bloc a un altre té un cert risc i cal optar entre assumir-lo o cercar un pas alternatiu.
Al final vam arribar a una zona plana, amb molt bones vistes dels voltants, però no de l’Uomo di Cagna, on ens va semblar que ja no podiem avançar més cap al Uomo di Cagna. Ens vam conformar doncs en veure’l de lluny ( potser 20-30 metres en línea recta. Pel que haviem llegit tampoc es possible pujar al cim sense utilitzar tècniques d’escalada; per tant no vam perdre massa pel fet de quedar-nos a pocs metres del seu peu.
El retorn el vam fer pel mateix camí pel que haviem pujat. L’única dificultat a destacar va ser, com ho havia estat en el trajecte de pujada, el de moure’ns entre els blocs.
El vídeo adjunt ajuda a entendre millor el que va ser aquesta ruta
Waypoints
You can add a comment or review this trail
Comments